Хайде де.
Винсънт.
Не, не. Лоша идея. Лоша идея.
НЕ ХРАНЕТЕ МЕЧКИТЕ
Просто вземи каквото ти трябва.
АрДжей? - Не.
Луната не е пълна. Събуди ме седмица по-рано?
Не ми казвай, че си толкова тъп, че да ми откраднеш нещата.
АрДжей, ще те убия.
Моля те, аз отчаяно се опитвам да нахраня семейството си.
Ти нямаш семейство. - Едночленно семейство е.
Добре, чакай! Виж, все още са в пещерата, така че, практически, не са откраднати.
О, не!
Намали!
Спри!
За малко.
Винсънт, почакай, мога да ти върна всичко обратно!
Точно така, а ако ме изядеш, ти ще трябва да го направиш.
Мога да ти набавя всичко!
Червената ми количка? - Даже по-червена!
Синята хладилна чанта. - Хладилна чанта - в списъка.
Синя ли трябва да е? - Да, и си искам чипса.
Обожавам го. Колкото и да ядеш от него, никога не е достатъчно.
Абсолютно вярно. И ще ти кажа какво! Ще ти взема гигантския семеен пикник-пакет.
Имат ли такива? - Сигурен съм.
Добре, АрДжей, връщам се да спя. Когато луната стане пълна, ще се събудя.
И по-добре нещата ми да бъдат точно където си бяха преди.
Но до тогава има само една седмица! Невъзможно е да се справя са...
Една седмица е предостатъчна. Ще потърся някой да ми помогне.
Пълна луна. Всичките ми неща.
И не си помисляй да избягаш,
защото ако го направиш, ще те намеря. И ще те убия.
Добре, приятел. Ти просто си почивай, аз ще се погрижа за всичко.
След една седмица, всичко това ще ти се струва смешно.
ОТВЪД ЖИВИЯТ ПЛЕТ
Ама, че студено! Само там нямам черупка.
Пролет.
Това означава, че остават само 274 дни до зимата.
Ставайте всички! Зимният сън свърши!
Добро утро! - Добро утро, Хами.
Трябва да направя пиш-пиш.
Само не в езерото, от което пием!
Ставайте всички, пролетта дойде!
Това значи, че трябва да се захващаме за работа.
Готов съм. Не, почакай!
Хайде, ставайте всички. Не ме карайте да идвам.
По-добре го послушайте. Цяла зима едва се сдържам.
Сега е момента да се изпусна.
Благодаря, Стела. - Беше лесно, Върн.
Не ми е никакъв проблем.
Добро утро. Каква прелестна утрин.
Имаш синьо под очите, скъпа.
Бъки и Грил се будеха на всеки 3-4 седмици.
И Спайки продължава да ме боде.
Е, той си е бодлив.
Да, той е най-бодливия от групата.
Знаеш ли какво? Дай аз да поема днешната смяна.
Лу, това ще бъде прекрасно.
Добре, деца, чухте майка си, а сега слушайте мен.
Построй се там!
Точно от това се боях.
Къде е храната? Останала ли е храна? Много съм гладен! Е, има ли храна тук?
Изядохме всичко по време на зимата, Хами.
Така че сега ще трябва да търсим нова.
Скрих малко лешници в гората и знам къде са, след малко се връщам. Чао!
Татко, беше просто сняг.
Какво? Можеше да е хищник.
Да се правиш на умрял не е ли... Слабост?
Хедър, колко пъти трябва да ти повтарям?
Нашата работа е да се правим на умрели.
Умираме... За да живеем!
Деца, просто се успокойте!
Тази седмица е подходяща, за да ти намерим приятел.
Приятел?
Защо всички си мислят, че ми трябва мъж, а?
Мръсна съм и мириша на блато.
Така че когато намериш някой свестен, добър с деца и няма обоняние, обади ми се.
Вижте, храна!
Мисля, че знаете какво значи това.
Върн? - Момент, Хами.
Това значи, че сме на 9 зрънца от гладна смърт.
Извинете, това беше малко пресилено.
Имах предвид от наистина сериозен глад.
Върн! - Не съм свършил, Хами.
Добро утро, Лу, Пени. Деца. - Благодаря.
Това, което искам да ви кажа е...
Още не съм приключил, Хами! Ако пак ти се ходи по нужда, просто върви!
Това, което искам да кажа е, че се сближихме.
Тази година ще трябва да напълним дънера... - Чак до горе.
Именно! Чак до горе.
Защото, какви сме ние? - Фуражири!
И какво набавяме? - Храна!
Чудесно, Върн, наистина чудесно. - Добре, Хами.
Какво има? - Кое какво има?
Какво искаше да ми кажеш?
Ами... Какво беше, какво беше, какво беше?
На върха на езика ми е!
А да, там има нещо много странно! Никога не съм виждал такова!
Наистина е плашещо! Последвайте ме!
Организира се сбирка поради странни, плашещи обстоятелства.
Фуражири...
Хами, кое е странното нещо?
O, това ли...
Няма край!
И насам няма край.
Какво е това нещо? - Хедър, не!
Страх ме е. - И мен също, мамо.
Всичко е наред, Това е просто... Какво е това, Лу?
Ами, това е... Върн?
Е, очевидно е някакъв вид храст.
Нямаше да ме е страх толкова, ако поне знаех как се казва.
Да го наречем Стив.
Стив? - Хубаво име е.
Стив звучи добре. - Да, и не е толкова плашещо. Стив.
O, велики и всемогъщи Стив, какво искаш?
Не мисля, че може да говори.
Чух те, млади момко.
Върни се тук веднага!
Хами, върни се. - Но Стив е ядосан.
Мисля, че дойде от другата страна на Стив, тоест храста, тоест... Господи...
Вижте има само един начин да разберем какво е това нещо
и за какво става въпрос. Ще отида да проверя.
Стив изяде Върн!
Добре, Стив. Сам си го изпроси!
Стела, недей. Не съм изяден.
Просто се спънах.
Аз ще отида оттатък, вие не мърдайте.
Какво е това място?
Здравей, малки...
Приятелю?
Здравейте, мога ли да ви помогна?
Мога да говоря. Просто карам.
Какво беше това? - Мамо, хвани го.
Какво има оттатък? - Розови откачени примати.
Сигурно са дошли по време на зимния ни сън. И те... Беше ужасно.
Имаха колела на краката си и имаха някакви пръчки...
И ме удряха с тях, сякаш беше някаква ненормална игра.
Трябваше да умреш! Тоест да легнеш и да умреш.
И това не е най-лошото. Половината гора я няма!
Дърветата, храстите с плодове - просто ги няма.
Какво ще ядем?
Не знам. Но ето какво знам.
Докато никой не преминава отвъд Стив, ще сме добре.
Нарича се жив плет.
И няма от какво да се боиш, земноводни ми приятелю.
Това е входа към хубавия живот.
Всъщност съм влечуго, но често ме объркват.
А ти си? - Къде са ми обноските...
Аз съм АрДжей. Моля, не си помисляйте, че надзъртам.
Но ви чух и май ще мога да ви просветля по въпроса с този плет.
Това, което смятахме за необятна земя, се оказа...
54 акра квартал с климатици навсякъде.
С изключение на това малко петънце, където сте вие.
Не, това е хубаво нещо. Вие спите зимен сън, нали?
Събирате храна за зимата?
Да, пълним дънера.
Наистина? Този дънер? Тази пещера-дънер?
Чак до горе. - Ози!
Нека те питам нещо, хлапе. Колко време ви отнема да напълните дънера?
274 дни.
Някога пълнили ли сте го за седмица?
Това е невъзможно. - Не и ако работим заедно.
Виж какво, вие сте вещи в носенето на храна, аз знам похвата, а там е храната!
Колко храна? - Купища храна!
Маса храна! Храна извън представите ви!
Не се интересуваме от храна, която е извън представите ни.
Не знам, той има право. Мисля, че трябва да го послушаме.
Да, не ми пука че е храна оттам. - Не, пука ти.
Опашката ми трепти.
Хей, почакай. Кое какво прави?
Когато нещо не е наред, опашката ми трепти.
И, да ти кажа, всичко, което каза дотук, подлудява опашката ми.
Слушай. Върн, нали? Това не е нещо, от което трябва да се боиш.
Да, но се боя. И то с основание.
Това не ми е недъг. - Така стана, защото отиде там без водач.
Както и да е, благодаря че намина. Не сме заинтересовани.
Не ви интересува най-хубавата храна, която някога сте опитвали?
Хайде, де. - Не ни интересува!
Ясно. Разбирам. Това е нещо, което още не сте... Отваряли.
Какво е това?
Това, приятелю, е магическа комбинация от
царевица, твърда добавка от сирене, ВХА, ВХТ и добрите стари МСГ.
Известно като чипс. "Начо чийз" вкус.
Мамка му, Върн, това беше добро.
Има още, и ние отиваме там. Тази вечер.
Добре дошли в Предградията.
Мамо, виж.
Как е опашката, Върн?
Слушай, ако някой от семейството се нарани, ще те държа отговорен.
Те си прекарват чудесно. Поемам отговорността за това.
Върн, виж. Извадих от бодлите си малко трева, за да сравня с тази тук.
Тази тук изглежда е по-зелена.
Върн, сигурен ли си, че беше тук? - Да, защото миещата мечка казва...
Добре, достатъчно за него. Схванах.
Направи няколко трика, имам предвид - не е като да ходи по водата.
Хей, приятели. Храната е насам.
Какво е това? - Това е джип.
Хората се возят в него, защото бавно губят способността си да ходят.
Леле, толкова е голямо. - Колко хора побира?
Обикновено, един.
Здравейте, аз съм Гладис Шарп, вашия президент.
От Притежателите на недвижим имот.
Какво е това? - Спокойно. Не се тревожете.
Това е човешко същество. Те се страхуват от нас толкова, колкото и ние от тях.
Ако ви види някой човек, просто легнете на земята...
превъртете се и се оближете по срамните части. Допада им.
В договора, който подписа, се казва, че тревата трябва да е 5см.
Но, според моя метър, тя е 6,4см.
Може ли просто да вземем храната и да си ходим?
Въобще има ли я или не? - Не видя ли? Беше в кутията.
Винаги носят храна с тях. Ние ядем за да живеем, те живеят за да ядат.
Нека ви покажа за какво говоря.
Човешката уста се нарича яма.
Човешкото същество се нарича мързел.
Това е средството за събиране на храна.
Това е един от многото шумове за храна.
Това е вратата, от където минава храната.
С това се транспортира храната.
Хората донасят храна, взимат храна, изпращат храна.
Карат храна. Носят храна.
Това затопля храната. Това държи храната студена.
Това... Не съм сигурен какво е това.
Ето - храна!
Това е олтара, където почитат храната.
Това им трябва, когато са изяли прекалено много храна.
Така се избавят от вината, за да могат да изядат още повече храна!
Храна! Храна! Храна!
Е, мислите че имат достатъчно?
Е, нямат. За хората никога не е достатъчно.
И какво правят с остатъка от храната?
Слагат ги в бляскави, сиви тенекиени кутии. Точно за нас.
Ровете!
Супер, нали?
Това е пелена, тя е от храната извън представите ви.
Бях прав, нали?
Тези неща са просто остатъци!
Почакайте да видите какво има в кутиите, в пакетите, в консервите.
Останете с мен, и до една седмица ще съберем достатъчно храна
за да нахраним цяла мечка!
Такъв е израза.
Спрете! Нарушители! Нарушители!
Махайте се, всички! - Какво има, скъпи?
Какво правите? - Каза, че трябва да лижем...
Не! Следващата стъпка. Бягайте!
- Махайте се оттук!
Току-що купих тревата.
Деца, добре ли сте? Скъпа, добре ли си?
Видя ли какво имах предвид? Точно за това говорех.
Тези хора не ни искат наоколо.
Е, изплашихме я и тя се паникьоса.
Нищо сериозно. - Нищо сериозно?
Значи, това наричаме сериозно.
Хайде, де, помисли си за всичката храна. Струва си заради нея.
Струва си да умреш заради нея.
Нека парафразирам това. - Не, "да умреш", ти изтъкна това.
Изглежда скромният ни горски живот е твърде примитивен за животно с чанта.
Какво?
Но мисля, че говоря от името на всички когато казвам, че не искаме нищо общо
с каквото и да било от нещата зад онзи плет.
Стига, де.
Още не сте опитали поничките.
Искате запас от мазнини? Това е начина да се запасите с мазнини.
Ще се потите през зимата.
Добре, хубаво, ходете да спите.
Добра идея. Аз ще намина по-късно.
На малко беше.
Количка... Храна...
Времето ти изтече, АрДжей. - Но аз имам още шест дни!
Добре, четири лапи, козина, още съм жив. Още съм жив.
Добре, деца, почвайте. Кора от дърво за закуска.
Аз искам поничка. - А аз искам пица.
Добре, това е страхотно.
Признавам, отнема известно време за дъвкане.
Много е задоволително. И, между другото, съдържа много фибри.
Трябва да си призная, изглежда вкусно.
Какво правиш тук? - Искам да помогна със събирането на храна.
Виж, Върн. Вчера каза една дума, за малката ви група тук, започваща със "с".
Помниш ли коя беше?
Семейство? - Да. Знаеш ли, това ме удари точно тук.
Знаеш ли, Върн. Някога и аз го имах. Собствен дом, обграден с любими хора.
Универсално дистанционно.
Всичко това си замина при... инцидента с косачката.
Ела тук...
Господи, Върн. - Още работна ръка няма да е излишна.
Косачката, Върн.
Не е ваш проблем. Ще си вървя.
Ето, тръгвам си.
Сигурен съм, че ще се видим из гората. - Хей. Добре.
Хей, АрДжей. Можеш да останеш.
Ела тук, приятелю! Знаех си, че зад тази твърда обвивка
има едно голямо, меко сърце. Против да ти викам чичо Върн?
С всяка кост в тялото ми. - Супер. Хей, мога ли да повървя с Хами?
Искаш да ми помогнеш да намерим лешниците? - Много изкусително, Хами.
Но първо, искам да ти покажа това.
Харесва ли ти тази бисквитка?
Е, тази бисквита отива на боклука!
Бисквитката ми харесваше.
Не се тревожи, знам откъде можем да вземем още бисквити,
толкова ценни, че се пренасят лично от униформени офицери.
Ето ги и тях. Най-желаните бисквити в Америка.
Лав-хендълс, Скини-минс, Нинър-нинърс и Смакъруунс!
И познай какво, всичките са твои!
Хамилтън, почакай малко, приятел.
Харесва ми енергията ти, но не можеш да ги вземеш просто така.
Но ти току-що каза, че са мои.
Ще бъдат, ако успешно смесим твоята супер енергия с моя брилянтен план.
С мен ли си, хлапе? - Аз, аз, аз, аз...
По очите ти разбирам. Да вървим.
Стой настрана от бисквитките ми. Те са мои.
Този тип няма да идва, нали? Защото не го искам.
Имам още толкова много работа.
Ела тук, влез в офиса ми. Сега, слушай.
Трябва ни една амбициозна, страшна, бясна катерица.
Ще се справиш ли? - Извинете.
Да, Хами?
Катериците не са бесни. Те са сладки и пухкави.
Сега ще си бясна.
Добре, оправяме косата...
Опашката...
Това ми харесва...
Покажи ми онзи поглед, момче! Хайде!
Мога да кажа азбуката, докато се оригвам! А, Б, В...
Наистина трябва да се съсредоточиш, ясно?
Ясно. - Благодаря ти.
Добре! А сега, върви. Аз ще бъда зад теб.
Върви, отивай там. Къш. Къш!
Аз съм луда, бясна катерица. Искам си бисквитките!
БЯС
Катерица с бяс!
Хей, проработи. - Зад теб!
Знам, че си зад мен...
Махай се, просто се махни оттам.
Какво става? Това Хами ли е? - Всичко е под контрол, връщай се зад плета.
На това му викаш под контрол? Нападнаха го!
Той работи. - Идвам, Хами.
Върн, това беше супер. Ти, приятелю, си свръхестествен.
Или трябва да кажа "не-естествен".
Хами, ти беше страхотен. Изплаши дори мен.
Още малко и щях да дойда и аз да те ударя с книга.
Добре си, нали? Знам, че си. Ти си Хами.
Там! Беше точно там. - Там ни атакува катерицата.
Имаше бяс или нещо такова. - Имаше и едно отвратително голо земноводно.
Влечуго.
Всичко е наред, момичета. Влезте, хапнете сладки, пуснете телевизора и се успокойте.
Извинявай, Джанис, случайно да казаха катерица с бяс?
Мисля, че преувеличават. - Ами ако грешиш?
Ако имаме потенциална заплаха? Вредители на свобода, разнасящи болести
и съсипващи имуществото ни.
Да... Трябва да вървя. Готвя в момента. - Хубаво, тревожи се за яденето.
Аз ще се тревожа за мира и спокойствието на квартала.
Точно така, не се бутайте, има за всички. Имам една кутия за теб, Пени.
Боже. Деца, яжте. Щом е толкова вкусно, е и полезно.
Усещаш ли импулса в тила? Казва се кръвна захар.
Тя държи хората на крака. Затова те не спят зимен сън. Накрая, малко от това
и работата, която вършим цяло лято, ще ни отнеме седмица.
Почакай, ХамБързак! Последното нещо, което ти трябва, е кофеин.
Точно така, грабете, защото това, приятели, е само началото.
Здравей, искам всеки номер, под който е записано "изтребител".
Ози!
Мамо, удари опосум. - Мислиш ли, че е мъртъв?
О, не.
Деби, не помня да съм виждала съобщение за събрание.
Групи от няколко човека, които... А-а!
Тими, вземи лопатата от колата.
Светлините угасват, крайниците изстиват...
Майко, това ти ли си? Водиш ме към светлината?
Трябва... Ида... Към... Светлината.
Какво мислиш, че прави? - Може би сме му смачкали мозъка.
Казвам ви. Отидохте твърде далеч този път. Да се омитаме оттук и да оставим този...
Добро хващане, Върн.
Ти си опасен, ти си луд.
Сбогом, жесток свят.
Розова пъпка.
Сега мога ли да го пипна? - Не-е!
Ето. Затова се обадих на изтребителя - за да ги убие преди да се наранят.
Всички да се махат оттук, веднага.
Хващайте дръжките.
Върминатор
Мисля, че някой позвъня за проблем с животно.
Решението стои точно пред вас.
Дуейн е тук. - Къде бяхте?
Утре е партито за "добре дошли" и досега колата на Деби уби повече животни от вас.
Успокой се, сестро, лично ви гарантирам, че няма да има нищо живо на това парти.
Върминатор се заема.
Оставете ги. - Какво си имаме тук?
"Didelphys marsupialis virginiananis",
около 4.5кг, мъжки.
Мисля, че е мъртво. - Така ли? Имате ли магистратура от Върмтех?
Мисля, че се преструва на мъртво.
Давайте. Точно така, побързайте, тичайте.
Искрено се надявам, че няма да изпита болка.
Убийте го! - Благодаря ви, че дойдохте.
Бяхте великолепна публика.
Така, с какво си имам работа.
Опосум, таралеж, скункс, катерица, миеща мечка, земноводно.
Влечуго. - Не, влечуго...
Това наричам супер-дупер изпълнение! - Оз! Направо ги разби, беше невероятен!
Татко, да си призная... Това беше супер.
Аплодисменти за Озман!
Да не забравяме брилянтния ни водач, АрДжей.
АрДжей.
Ела, искаме да ти покажем нещо. - Да, разбира се.
Супер.
Какъв отбор.
Насам, оттук. - Искаме да ти покажем нещо. Побързай!
Виж тук.
Новият ти дом.
Виж, това място е за теб. - За мен?
Да, нещо като това ли имаше преди?
Всичко е такова, Лу.
Заповядай, аз не трябва да пия това. - Благодаря.
Това моята чанта ли е? - Да, донесохме я тук,
за да не се налага да спиш на онова старо дърво.
АрДжей, гледай това, свързахме и телевизора.
Аз залепих HD-конвъртъра. - Хващаме хиляди канали.
Ето дистанционното, вземи го преди баща ми. - Леле, универсално дистанционно
Това е страхотно, приятели. Наистина страхотно.
Връщаме се към "Мошеникът между нас".
Трябва да се срамуваш от себе си! Взехме те в семейството си, а ти ни измами.
Дадох ти сърцето си, а ти го разкъса на милиони парченца.
Осъзнай се, Кевин. Когато се чувстваш като негодник
е защото си такъв, нали? Затова си кажи: "Аз съм негодник!"
"Аз съм негодник"? Този май не е истински доктор. Ти какво мислиш, АрДжей?
АрДжей, какво правиш, човече? Затъваш много надълбоко.
Просто вземи храната и нахрани мечката.
Къде е храната?
Върн, какво правиш? - Връщам нещата, където си бяха.
Недей. Какво ще кажеш да си тръгна?
Супер, върви си, аз ще върна нещата на законните собственици.
Какво? Защо? - Защото разгневихме хората.
Не искаме да свършим като този заек.
Следователно, връщам тези неща, за да не ни убият.
Върн, ти не разбираш. Тези неща ни трябват.
Не, не ни трябват. - Не можеш да ги вземеш.
Напротив. - Пусни ги.
Ти пусни. - На мен ми трябват.
Върн, движи се бавно, говори тихо и ме следвай.
Не, не се връзвам повече на сладките ти приказки.
Не знам какво си замислил, но цялата ми опашка трепти.
И знаеш ли какво? Този път ще я послушам. Твърдо стъпвам на земята.
Игра?
Игра!
Да си поиграем.
Долу момче! Седни! Преобърни се!
Върн, ти спаси храната, аз ще се оправя с кучето.
Изпускаш всичката храна, човече! Ето, дръж!
Гладен ли си? Виж, храна!
Виж, хора, играй с си тях.
Добре съм, нищо ми няма.
Върн, откачи веригата.
Върн, казах ти да откачиш веригата!
Ти си самият Дявол.
Върн, добре ли си? Подай ръка, Оз.
Леле, какво стана? - Няма я... Храната! Няма я!
Какво? Как е изчезнала? - Питай... Него!
Върнах я на законните собственици.
Скъсахме си опашките от работа, а храната беше направо... Сещаш се.
Ти си... Както и да е.
Какво си мислеше? Дънера беше пълен. - Пълен с боклуци.
Какво искаш да кажеш? Че храната, която събирахме по нашия начин
не е достатъчно добра колкото храната, която събирахме по твоя начин?
Вашият начин? Това е неговият начин. Не виждате ли, че АрДжей ви използва?
Засрами се. АрДжей не би го направил.
Трябва да ми се доверите. Не разбирате ли, че има нещо нередно?
Опашката ми трепти всеки път, когато съм близо до него.
Значи ние трябва да гладуваме, защото задника ти вибрира?
Започвам да си мисля, че това твое трептене е просто ревност.
Да ревнувам? От него?
Да, той ни води към бъдещето, а ти ни дърпаш назад.
Дърпам ви, за да ви предпазя. От погубване.
Видя ли какво направи? Ако слушаха половината неща, които им говориш,
щяха вече да са мъртви!
Ти ги използваш за своите цели, а те са глупави и наивни, за да го осъзнаят.
Аз не съм глупав.
Не исках да кажа това... Имах предвид... Невежи.
Пътят е натам, хайде. Знаете, че не исках да кажа това.
Не правете това. Стела. Ози.
Хами, знаеш че аз не...
Хами? - Аз не съм глупав.
Моля ви...
Лека нощ, чичо АрДжей. - Лека нощ, хлапе.
Луната е пълна, АрДжей. Ще се видим утре.
Хванах те.
Готово ли е? - Да.
А това сложихте ли го? Това Ди-Пелтър Турбо?
Това е контрабанден артикул, г-жо. Нелегален е навсякъде, освен в Тексас.
Не ме интересува, дори да е против Женевския конгрес. Искам го!
Така си и мислех. Затова си позволих да го инсталирам.
Сбогом, натрапници.
Какво направих?
Не трябваше да пипам тази храна. - Какво?
Не трябваше да пипам храната. Просто се опитвах да върна нещата
по старому, това е всичко.
Просто бях предпазлив, аз съм си такъв.
Нерешителен съм по природа.
Дори има места в черупката ми, в които не съм бил.
Ти - напротив. Ти си готин, див, безстрашен.
Мисля, че те са прави, май просто ревнувам.
Върн, повярвай, не трябва да ревнуваш от мен.
Ти правиш добро. Опитваш се да направиш най-доброто за семейството си.
Мисля, че ти си най-доброто за тях сега.
Ами опашката ти?
Главата ми казва да слушам опашката, опашката - да слушам главата.
Накрая ми става лошо.
Затова сега ти трябва да ги поведеш. - Ти не знаеш какво точно се случва.
А ти знаеш. Така че какъв е проблемът? - Това е проблемът.
Виж това. - Добре?
Почакай малко.
Вие ли организирате партито? - Да, оттук вдясно.
Има предпазни найлончета за обувките ви.
Какво е това? - Кое?
А, това... Е списък с... С нещата които изгуби, Върн.
Както виждаш, списъка е дълъг. - Бил си доста организиран, добра работа.
Знам едно място, фрашкано с храна. Можем да върнем всичко за една нощ.
Страхотно, да вървим! Къде е? - В тази къща.
Какъв му е смисъла на това? - Просто го хвърли долу.
Върн се опитва да каже, че... Не е лесно да се изрази с една дума, но...
Съжалявам.
Ела тук. - Дай ми прегръдка.
Добре, слушайте. Това е планът.
Капаните са сложени тук, тук, тук,
тук, тук, тук,
тук, тук, тук, тук
и тук.
Тук, тук, тук, тук.
Един голям - тук, тук.
Може би и няколко тук. - Това ли са всички.
Не. Има куп червени лъчи тук. - Добре ли си, Върн? Виждаш ми се блед.
Причерня ми за секунда, но схванах идеята.
Има лъчи, капани. Май ще трябва да си сменя черупката.
Така, това сме ние. - Може ли аз да съм колата?
Аз искам да съм колата. - Не, аз съм колата! Ти ще си обувката.
Обувката е тъпа. - Защо не бъдеш онова готино желязно нещо?
Хей, това не е важно. Освен това, аз съм колата. Винаги съм бил.
Планът работи в 3 стъпки. Стъпка едно - деактивиране на лъчите.
Стъпка две - влизане в къщата. Стъпка три - излизане с купища храна.
Но това място е като крепост - високи стени, непроходими врати.
Как ще влезем? - Ключът е нашийникът.
Буквално, нашийникът е ключ, който отваря врати...
И си мислиш, че ще ти го даде доброволно? - Не на мен, скъпа, на теб.
На нея? - На мен?
Ще накараме котката да ти го даде чрез... - Миризмата ми.
Женският ти чар.
Това произнесох ли го?
Виж, мечок, може би маската, която носиш, ти пречи на погледа,
но ако не си забелязал, аз съм скункс.
Външно - може би, но аз, Стела, гледам вътре, и виждам лисица.
Това, което трябва да направим, е да я изкараме навън.
Ножици. - Ножици?
Въглища. - Въглища?
Ароматизатор. - Доматен сок.
Корк. - Корк? Да не си посмял!
Да, отбелязахме! - Да!
Само още нещо... Достатъчно. Това е!
Дами и господа, справихме се.
Мили Боже. - Тя е като... Ах!
Добре, банда, това е. Влизаме.
Не отново. По дяволите, тези неща са като живи.
Проклета украса.
Давай, давай, давай.
Не, не, не... Не!
Хами, казах ти да не ядеш бисквитката. - Харесва ми.
Какво става? Всичко наред ли е?
Хайде, Хами, следвай червената точка.
Точно така. Ето го. Отиди и го хвани.
Хвани го, малки приятелю.
Бинго! Добре, втора стъпка.
Мислех, че ще сме мъртви до втората стъпка, значи всичко върви чудесно!
Добре, красавице. Ти си на ход.
Човече, дано котката се окаже глупава. - Звук, давай!
Трябваше да е котка! Включи го на котка. Да се надяваме, че котката харесва крави.
Кой е там?
Ти си котка. Ти си котка. - Ти си котка.
Имам предвид аз съм котка.
Да, ясно. Е, махай се, върви си.
Моите стопани не дават останки на бездомни животни.
Бездомни животни? Добре, сам си го изпроси. - Нашийникът!
Хей, имаш много хубав нашийник. Може ли да го видя?
Не, не се приближавай. Не трябва да бъда толкова близо до същество от горите.
Стой далеч, заедно с мръсотията си. - Мръсотията ми? Мръсотията ми?
Така, започва се.
Писна ми да бягат от мен, когато ме видят, защото си мислят, че съм мръсна.
Е, имам новини за теб. Не се издокарах така, за да търпя глезена топка козина
да ми казва, че не ме бива за него.
Имам грим на задника си, пич. Едва ли би искал да знаеш за корка.
Спри! Никой не ми е говорил по този начин.
Смело е. Харесва ми.
Повярвай ми, много съм добра в това, глезльо.
Хайде, отбор. Да започваме. - Духът ти е съкрушителен.
Какво имаш предвид? - Очите ти.
Светят. - Светят ли? Мамка му.
Мисля, че в тази част от плана ми причерня.
Малките обувки и количките всъщност влязоха ли в къщата?
Е, имаш ли си име? - Да, персийско име, аз съм персиец.
Кръстен съм принц Тайгириъс Махмут Шабас.
Това си е дълго име. Може ли да ти викам просто Тигър?
Животните са в къщата.
Добре, на позиция! Размърдайте се.
Пързаля се!
Хами, отивай на позиция. - Добре.
Това боли.
Какво е това? - Това е сърцето ми. Чуваш ли?
Насам, насам.
Добре, няма проблеми. Обратно на работа.
Да, ще успеем.
Баща ми имаше изключително плоско лице.
Беше толкова красиво. Трудно дишаше. - Забележително.
Вътре има стълби с килим върху тях. Ела, ще ти покажа.
Не! Не съм ти разказала за моя живот.
Добре, добре. Всичко върви идеално.
Какво е това? - Това вдига хората сутрин от леглото.
Къде отиде тя? - Залегнете, стойте долу.
Хайде, трябва да се махаме преди да се е върнала.
Не, не и без този чипс. - Какво?
Лу, Пени, проверете телевизора. Хедър, ти наблюдавай жената.
Няма проблеми, АрДжей. - Не, Хедър, почакай.
Трептенето. Трептенето.
АрДжей, количката е пълна. Да се махаме оттук.
Почакай, Винсънт. Ще отнеме само секунда. - Винсънт?
Къде? - Кой е Винсънт?
Върн, Винсънт... Грешка на езика на мечката.
Просто стой с мен.
Няма никаква мечка.
Светлините угасват, крайниците изстиват...
Има умрял бял плъх на стълбището ми.
Помислих, че си мъртва. - Учила съм се от най-добрите, татко.
Това е моето момиче.
Ела при татко. - Трябва да побързаме. Нямаме много време.
Какво става, АрДжей? - Нищо.
Да се махаме, имаме каквото ни трябва. - Не, нямаме.
За какво говориш? Имаме повече от достатъчно!
Слушай, имам много малко време, за да закарам храната на една мечка-убиец.
И ако чипса не е в менюто, то аз ще бъда. Сега ми пусни опашката!
Какво? - Пусни ме!
Съжалявам, трябва да вървя. - Стела, Стела. Къде отиваш?
Не си виновен ти. Няма как да стане. Защото аз съм...
Скункс!
Именно. Съжалявам, че трябва да видиш това...
Бомба!
Миризмата не те ли притеснява? - Не. Това лице е толкова красиво.
Нищо не подушвам. - Не можеш да подушиш.
Към вратата. Давайте, давайте, давайте.
Бягайте! - Насам.
Нека партито започне! Парти!
Бягай, любов моя!
Бягайте! Насам. Навън.
Здравей, влечуго.
Току-що бяхте върминирани.
Ти вониш. - Това е защото ги допусна в къщата ми...
Стига си кряскала. Тези животинки ще бъдат ликвидирани бързо и по човешки.
Човешки - не. Колкото се може по-ужасно.
Беше удоволствие да се работи с вас, г-жо.
Какво ще ни направи, мамо? - Не знам.
Не искам да умирам, татко. Не и истински. - Няма, няма. Всичко ще бъде наред.
Ти беше прав за него, Върн. Трябваше да те послушаме, извинявай.
Знаех си, че не можем да му вярваме.
А аз ни въвлякох в това. Не трябваше да се заблуждавам.
Бях тръгнал да те убивам.
Но спрях, за гледам шоуто. Да си призная...
Това там е майсторско изпълнение.
Това е най-злото, измамно, егоистично нещо,
което някога съм виждал.
Класическо, АрДжей.
Ти взе храната, а те обраха вината.
Продължавай в същия дух и ще станеш като мен.
Ще имаш всичко, което някога си искал.
Но аз вече го имах. - Кой? Тях ли?
Кой заблуждаваш? Сам го каза. Твоето семейство си ти.
И винаги ще бъдеш. Така преживяват животни като теб и мен.
Няколко глупака пострадаха, но това е живота.
Повярвай ми, нямаш нужда от тях.
Всъщност, имам.
И в този момент, те се нуждаят от мен.
А на мен ми трябва това.
Ето я миещата мечка. - Добре ли си?
Ти, гаден подъл... - Стела, аз ви спасявам. Спасявам ви!
Ще те обгазя толкова силно, че внуците ти ще смърдят.
Какво казваш?
Коса?
Клечка?
Мечка!
Извън контрол сме!
Ние можем да караме! - Същото е като в "Убийство с кола 3".
Пусни ме да вляза. - Не става.
Моля, изберете местоположение.
Заведи ни у дома! Заведи ни при дънера.
Избрано предишното местоположение. Направете обратен завой.
Хами, пусни ме да вляза! - Не те чувам, АрДжей. Ля-ля-ля...
Деца! Отървете се от тази мечка! - Какви оръжия имаме?
Имаме чук. - Яко.
Благодаря. Да, да...
Пуснете ме. - Не става, опашат саботьор такъв.
Той се опитва да помогне, пуснете го вътре. - След това, което ни причини?
Но се върна. - И довлече една мечка.
Хей, без бой, докато караме. - Ще обърнем колата, ако не спрете.
Той започна. - Казвам ви, той се опитва да ни помогне.
Но, Върн, ти си този, който винаги казваше да вярваме на опашката ти.
Но тя не трепти.
Защо не каза по-рано.
Ти си мъртъв, АрДжей.
А след това и приятелите ти.
Внимавай.
Направете незабавен ляв завой.
Бонус точки!
Нов рекорд!
Пристигнахте.
Хайде, трябва да вървим. - Влязох по първичния начин.
Лу? Пени? Децата са тук? Хами? - Страшен клоун!
Косачка. - Косачка!
Покажете си малките миши глави.
Стойте в гората, където ви е мястото!
Искате парти, така ли? Добре, да купонясваме.
Деца! Хей, Лу, внимавай! Залегни!
Това беше! Върн, изведи всички оттук.
Аз ще ги разсейвам. - Луд ли си? Ще те убият.
Аз съм този, който го иска. Погрижи се за семейството си, Върн.
Семейството е едно цяло. Трябва да има нещо, което можем да направим.
Няма време!
Винсънт, ти беше прав. Никога не ти стига този чипс.
АрДжей!
Сега Хами, давай, давай.
- Това е... - Ди-Пелтър Турбо, пригответе се за болка!
Ти си гений, момчето ми - Благодаря ти-и...
И, Върн, никога не поправяй черупката. - Да, радвам се, че ти помогна.
Свали я и ми я дай.
Тръгваме. Пещерите са за теб, Смоуки.
Осъзнавате ли, че това е Ди-Пелтър Турбо? - Полицай, моля ви, беше този върминатор.
Той ми го продаде.
Това няма нищо общо с мен. - Хей, това е във вашия двор,
името ви е написано в договора, така че можете да го кажете това на съдията.
Не, вината не е моя. Пуснете ме. Не можете да ме арестувате.
Аз съм президентът на Притежателите на недвижим имот.
Ще избяга.
Игра?
Насам, Тигър.
Значи, това е гората? Харесва ми.
АрДжей, само за информация. Ако ни беше казал, че храната ти е нужна
за да се отплатиш на разгневена мечка, щяхме да ти я дадем.
Наистина ли? - Да, така правят семействата.
Грижат се един за друг. - Никога не съм имал нещо подобно.
Знам. Повярвай ми. Това, това е вратата към хубавия живот.
Ще ми се да ми беше казал по-рано. - Да, лоша комуникация.
Това е друго нещо, което правят семействата. Какво ще кажеш? Ще бъдеш ли част от него?
Ела тук.
Добре дошъл в семейството. - Групова прегръдка.
Каква първа седмица от лятото. Чакайте малко!
Това значи, че има само 267 дни до зимата.
Откъде ще вземем храна?
Да, Хами.
Аз напълних дънера.
Вижте! Вижте! Намерих си лешниците!